Изумена съм от това, че успя да се върнеш, след като си видял онова нещо.
Предполагам, че трябваше да го очаквам от мой ученик. - Ами...
Но правилата са си правила.
Вървете си.
Учителко... - Ал.
Все още има влакове. Вървете си вкъщи.
Благодаря за всичко.
Животът е твърде дълъг,
за да искам да залича тези мои чувства.
Искам да се опитам да направя тези неща,
които оставих недовършени.
IceFanSubs
представят
Превод:
KiMiTo Golden^Fool
Трябва да продължим да следваме мечтите си,
Редакция:
KiMiTo
Стайлинг/тайпсет:
KiMiTo
но все се спъваме от хората в този тесен, тесен път.
Изглежда, че не искам да се връщаме към онези времена,
Превод на ОP и ED:
KiMiTo
а просто да гледаме сияйните небеса, които сме загубили.
Спри да правиш тази физиономия,
Поздрави за всички наши фенове!
като че ли би пожертвал себе си, само и само за да те разберат.
Грехът не приключва със сълзи.
Трябва да изстрадаш и носиш бремето завинаги.
Кой те очаква в лабиринта на емоциите ти,
който няма никакъв изход?
Искам да извикам по-силно това,
което произнасях от онази празна тетрадка.
От какво искаш да избягаш?
Да не би от действителността?
Накарай ме да изкрещя това, че живеем,
за да осъществим мечтите си, чуваш ли?
Невъзможно е да останем в мирна страна,
дори няма място, където да се завърнем.
Винаги съм благодарен за добротата,
така че искам да стана по-силен.
Понякога се чувствам носталогично,
но дори и да е така, аз ще приветствам болката.
Отбийте се при нас, ако отново имате път насам.
Но ние... - Глупак!
Ако отношенията ви вече не са като на учител и ученик,
това означава, че от сега нататък ще имате друг вид отношения.
Какво ви пречи да се върнете?
Мамка му!
Ал, за какво дойдохме в Дъбли?
Сиг-сан, връщаме се обратно!
Не й позволявайте да ви убие.
Учителко!
Защо се върна?
Кого наричаш учител?! Вече не сте мои ученици!
Вървете си вкъщи. - Учителко!
Не може да си тръгнем с празни ръце. - Не може да се откажем сега!
Вървете си вкъщи. - Няма!
Идиоти...
Ал, ти не си видял истината, нали?
Не, не съм я видял...
Може би по време на сблъсъка си загубил паметта си.
Какво ще кажеш да се опитаме да ти върнем паметта?
Истинското ти тяло е било взето.
Няма начин да не си я видял. - Разбирам...
На нас двамата с теб ни бяха отнети само някои органи, така че, ако се
основаваме на това кой колко е платил, Ал трябва да знае доста повече за истината.
Значи, ако успея да си възвърна паметта, може и да успеем да открием улики за това
как да си върнем телата. - Но паметта на онова нещо...
Онова нещо...
Това нещо лошо ли е?
Бих го нарекла странно...
Да, и така може да се каже.
Съзнанието ти може да експлодира... - Ако объркаме нещо, може да се стигне до това.
Но ако така ще открием улики,
ще го направя!
Добре.
Трябва да попитам един мой приятел за това как да ти възвърнем паметта.
Но преди това да хапнем нещо. По-добре е да ми помогнете.
Добре!
Няма съмнение. Това е момчето, което може да прикрепя души.
Източен град
Източен щаб
От следващата седмица ще работиш в Централата.
Да.
Ти си доста шумен. Без теб тук ще стане доста тихо...
Да, но в разцвета на силите си, вие бяхте доста по-шумен от мен.
Успях да си почина, защото ти работеше доста усилено.
Учех се от всички задачи, които ми поставяхте.
Шах.
Най-накрая успях да ви победя.
Да речем, че тази победа е нещо като прощален подарък.
Генерале. Искам да ви помоля за още един подарък.
Старши сержант Кейн Фюри.
Офицер Вато Фалман.
Младши лейтенант Хайман Бреда.
Младши лейтенант Джан Хавок.
Лейтенант Риза Хоукай.
Всички вие ще бъдете прехвърлени в Централата заедно с мен.
Не приемам никакви възражения. Елате с мен!
Не мога, полковник.
Скоро си намерих приятелка.
Раздели се с нея.
Пак ли?!
Раните ти още не са зараснали.
Учителю...
Радвам се, че сте добре.
Дочух слухове, че си ходил наляво-надясно, за да убиваш Държавни алхимици.
Разбирам гнева ти.
Държавните алхимици унищожиха нашия град.
Но омразата ще породи друга омраза.
Тези безсмислени неща трябва незабавно да се спрат.
Не упорствай.
Съжалявам, че ви прекъсвам. О, той наистина е тук.
Ишбалецът с кръстосан белег на челото.
Ще си разделим парите от наградата, както се разбрахме, Йоки-сан.
Къде се дяна Йоки-сан?
За какво е това?
Няма къде да отидеш, затова се държим с теб като с част от семейството.
Млъквай! Не ме сравнявай с вас - ишбалците!
Аз отново ще се издигна!
Ще продължа да се издигам и най-накрая ще се отърва от проклетия Едуард Елрик!
Така че може да си гледате работата.
Изглежда, че докато съм тук, ще ви създавам само неприятности...
Доста си послушен.
Копеле, какво направи?!
Ще ти дам известно време да се помолиш на Бог.
Бог ли?! Наистина ли си мислиш, че вярвам...
Почакай! Махни се!
Сгреших!
Моля те да пощадиш живота ми.
Ако го направиш, винаги ще те следвам.
Тръгваш ли си? По този начин натъжаваш брат си.
За мен няма връщане назад.
Идва.
Очаквахме те.
"Знаем тайната ти". "Ела на Дяволското свърталище".
Знаете ли онази "тайна"?
Най-вероятно. Ние знаем доста неща. - И аз искам да узная собствената си тайна.
Значи е решено.
Следвай ме.
Но учителката ми ме учеше да не следвам непознати.
На колко години си? - На 14.
Щом си на 14, не трябва ли сам да взимаш решения за това какво да правиш?
Не може вечно да казваш неща като "учителката ми ме учеше".
Ясно! Тогава сам трябва да реша, нали?
Точно така! Ела с нас...
Тогава решавам да ви победя и да ви накарам да ми кажете тайните, които знаете за мен.
Значи все пак избра да стане по трудния начин.
Влизам вътре!
Ти си вътре... - Ей, успокой се!
Какво е чувството някой да управлява тялото ти?
Въпреки че си вътре в мен, не можеш да спреш напълно моите движения!
Прав си, но докато мога да ограничавам движенията ти...
Можем да победим.
Нараних ли те? - Ударих си главата.
Причиняваш ни неприятности...
Кои сте вие?!
Те са химери и са мои помощници.
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu
Колко яко... Напълно празен си.
Аз съм Грийд.
Да опитаме да се спогодим.
Какви сте вие?
Това за химерите беше лъжа, нали? Не е възможно химерите да могат да говорят!
Няма невъзможни неща.
Момичето, което е вътре в теб е химера, която бе преобразувана със змия.
Роа, който е зад мен също. Ти с какво беше, Роа?
С крава? - Да.
Другите са съответно с гущер и крокодил.
Този с който се сби по-рано уринира като си вдига единия крак.
Не е така!
Куче ли си?
Да, те са доста полезни.
Невъзможно... Това не може да е истина.
Освен това кой извършва успешно преобразуванията?
Армията. - Няма начин...
Както и да е, просто на този свят има друга страна, за която обществото не знае.
Да отбележа, че аз не съм химера. Аз съм хомункулус.
Хомункулус ли?! - Чувал си за тях, нали?
Изкуствено направен човек.
Това съм аз.
Хомункулус ли? - Това е другото име на андроидите.
Но в книгата пише, че не е разрешено да се правят хора по изкуствен път. Лъжеш!
Никога не съм чувал за някой, който успешно е направил хомункулус!
Боже...
Ей сега ще ти докажа.
Защо го направи?!
Това е смъртта за мен. - Невъзможно...
Разбираш ли сега? Няма невъзможни неща.
Освен това не живееш ли, за да докажеш
съществуването на душа, която няма тяло. - От къде знаеш?!
Знам всичко, което става на този свят.
Да преминем на същинския въпрос.
Какво е чувството да имаш безсмъртно тяло, състоящо се само от душа?
Да преобразуваш една душа и да я прикрепиш към нещо друго.
Ако го направиш правилно, този човек може да има вечен живот.
Греша ли?
Наричат ме Грийд.
Защото съм алчен.
Искам пари, искам жени, искам престиж и всичко останало на този свят!
И... Вечен живот!
Но не си ли безсмъртен? - Направиха ме здрав.
Затова живея вече 200 години.
Но това не е безсмъртие.
Споделих ти тайната си.
Сега е твой ред.
Кажи ми тайната на това тяло.
По-добре говори.
Не желаеш да те анализираме и да ти правим дисекция, нали?
Невъзможно е.
Не си спомням нищо от получаването на това тяло.
И не съм аз този, който направи преобразуването. Нищо не знам.
Тогава кой го направи.
Може да попитаме него. - Ами...
Къде се дяна Ал, по дяволите?
Ще ти кажа.
Ако ни кажеш тайната му.
Бате!
Значи са те отвлекли.
Бате, този тип е хомункулус!
Хомункулус? - Ей, не издавай тайната ми!
Може да знае нещо за това как да си върнем истинските тела!
Татуировка на Oроборос.
Точно така.
По-лесно щеше да бъде, ако можехме да изясним нещата с бронираното момче.
Ако са ти приятелчета, защо не ги попитам сам?
"Те ли"?
Имаше един с такава татуировка в Лаборатория №5.
Там срещнах хора, чиито души бяха прикрепени към брони.
Така ли?
Е, това е специален случай.
Аз нямам нищо общо с него.
Да си поговорим.
Искате да си върнете телата, нали?
Ще ви науча как се прави хомункулус.
В замяна на това ти ще ме научиш как да преобразувам душа.
Това се нарича еквивалентна размяна.
Но наистина ли искате да върнете истинските си тела?
Лично аз смятам, че това тяло е по-добро.
Не, не е!
Така ли?
Не огладняваш, не ти се спи, не се изморяваш...
Звучи ми страхотно!
Ти се шегуваш, нали?! Зарежи тези глупости!
По-добро? Страхотно?!
Не знаеш нищо, но въпреки това говориш врели некипели!
Как се преобразува душа ли?
Нищо няма да ти кажа... !
Подлец! Ще видиш ти, ще те убия! Ще си платиш, ще те пребия!
С други думи - ще те унищожа!
Не ми трябва еквивалентна размяна с подлеци!
Предполагам, че отново трябва да го направим по трудния начин.
Не го убивай. - Добре де.
По-бавен си и от човек гниещ в ада!
Следващият. - Роа, вземи бронираното момче с теб.
Ще го анализираме и ще му направим дисекция. - Разбрано.
Почакай!
Безполезно е.
С този метален меч не можеш дори и да ме одраскаш.
Защитата ти може да се пробие.
Това боли. Ако бях нормален човек, сигурно щях да се нуждая от болница.
Да, но ти изобщо не си нормален.
Ами тялото ми е нормално,
но има добри възстановителни способности и силна защита.
Разбираш, нали?
Не можеш да ме победиш. По-лесно ще е да сключим сделка.
Но ти не си от тези хора, нали?
Аз мога да възстановя раните си, но ако ти бъдеш ранен, няма да можеш да победиш.
Глупаво е, нали?
Ще жертваш ли малкия си брат, за да спасиш кожата си?
Ще ти сритам задника и след това ще върна брат си.
Възстановителните ти способности имат граница, нали?
Ако продължавам да удрям раната ти, тогава...
Моя бе грешката, че те подцених...
Това ме прави грозен, затова и не обичам да се показвам в този вид пред хората.
Казах ти, нали?
Няма да можеш, дори да ме одраскаш.
Намерих това на една от западните улички.
Ал изчезна, а сега и Ед.
Тези идиоти! Може би пак трябва да ги направя мои ученици
и да ги науча на това как трябва да се грижат за себе си!
Намерих това!
Дочух, че преди малко, момче, приличащо на Ед е влязло в бара "Дяволско свърталище".
Умря ли вече?
Добре! Децата трябва да са енергични.
Колкото и да се опитваш, няма начин да ме победиш!
Сега ще ми кажеш ли тайната?
Благодаря ти.
Кръвта в главата ми се махна и сега вече мога да мисля по-ясно.
Това е моят механизъм.
Ръката ми все още може да се движи.
Още ли се съпротивляваш?
Тогава ще те приспа!
Тялото ми е твърдо, нали?
Това е странно.
Какво ще кажеш за това?
Какво, нямаш ли някакъв друг коз?
Какво направи на щита ми, по дяволите?
Просто е, стига да помислиш малко.
Дори и да си хомункулус, ако тялото ти е нормално, тогава 1/3 от него е въглерод.
Въглеродните атоми дават сила на графита, така че да може да се превърне в диамант.
Всичко опира до знанията и алхимията.
Добре! Защото ако не беше така, нямаше да е интересно!
Има само още едно нещо, което трябва да разбера.
Не можеш да се втвърдяваш и възстановяваш по едно и също време!
Мислих, че си само един дързък глупак...
Но колко пъти можеш да ме атакуваш в това си състояние?
Здрасти, и аз дойдох.
Учителко!
Глупак!
Не можеш да се справиш, дори и с една метла...
С-Съжалявам!
Явно сте се забъркали в неприятности.
Учителко! Той...
Знам.
Чух те, докато вървяхме по коридора.
Ей, ей, я стига. Не обичам да се бия срещу жени.
Какво си ти, по дяволите?!
Само една минаваща...
...домакиня!
Небето, което съзерцавахме онзи ден, онова алено небе.
Ей, нали си го спомняш?
Обещахме си някои неща, заобиколени от приятния летен ветрец,
и се прегърнахме.
Зад тази леко пресилена усмивка,
прикривам просторната си сянка.
Така че аз се преструвах, за да не го забележат, просто избрах това.
Изчакващ депресиращите новини на масата.
Тези самотни нощи, тези зори, предчувствах, че няма да дойдат.
Знаех си, че ще стане така.
Небето, което съзерцавахме онзи ден, онова алено небе.
Ей, искаш ли да си го припомним някой ден?
Преглъщайки тези обещания, които не можахме да спазим,
трябва да вървим заедно напред!
На силните хора им е отредено да се срещнат с хора, които са по-силни от тях.
Но, докато имат гордост, душите им не ще се изгубят.
Следващият епизод на Металния алхимик:
Епизод 14
Тези, които се спотайват под земята
Епизод 14: Тези, които се спотайват под земята.
Това, което виждаш с очите си, не е всичко.
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu